3.1.+Com+representar+estructures+de+Lewis+de+diferents+molècules.

=Algoritme per a representar estructures de Lewis.=

2. Càlcul del nombre d**’**electrons disponibles, D. Per a calcular el nombre d’electrons dels que disposem es sumen els electrons de l'última capa de tots els àtoms.
==== 3. Càlcul del nombre d’electrons necessaris, N. Es suposa que es compleix la regla de l’octet, pel que cada àtom es rodeja de vuit electrons, excepte l’hidrogeni el heli que només es rodeja de dos i el brom i bor que són casos especials. ====

5. Càlcul del nombre d’enllaços, E. Es calcula el nombre d’enllaços dividint la diferència anterior per dos. E=F/2.
==== 6. Distribució dels àtoms. En les espècies poliatòmiques es situa com a àtom central el menys electronegatiu, el que presenta major estat d’oxidació (major índex d'oxidació.). En les espècies del tipus Hmedia type="custom" key="7826793"XOmedia type="custom" key="7826801", l’hidrogen no s’uneix directament a l’àtom central, sinó a través d’un àtom d’oxigen. Existeixen algunes excepcions, com el ====

8. A continuació es situen parells d’electrons solitaris (no enllaçats) sobre cada àtom per a completar l’octet, fins acabar amb els electrons dels que disposem.
==== 9. Si el nombre d'enllaços calculat és inferior al necessari per unir a tots els àtoms de l'espècie, no pot aplicar-se aquest algoritme. La raó és que n'hi han molècules o ions en que l'àtom central per trobar-se en el tercer període o següents, poden ampliar l'octet; açò és, poden estar rodejats de 10, 12 o 14 electrons. En aquest cas, per a representar l'estructura de Lewis es parteix d'una configuració electrònica excitada de l'àtom central que permeta la formació dels enllaços necessaris. Seria el cas de compostos com el IFmedia type="custom" key="7826809",IFmedia type="custom" key="7826813", IFmedia type="custom" key="7826817", SFmedia type="custom" key="7826825" ====

CHmedia type="custom" key="7826977"
En primer lloc fem la configuració electrònica dels dos elements.

====Electrons disponibles, D = 1 x 4 + 4 x 1=8 (un àtom de C multiplicat per quatre electrons en l'última capa que té l'atom de carboni i quatre àtoms d'hidrogen dels que cadascú té només un electró en l'última capa).====

====Electrons necessaris, N. Nombre d'electrons que necessita per a arribar a la configuració electrònica d'un gas noble( que és l'octet complet) = 1 x 8 + 4 x 2= 16 (Tots els àtoms necessiten vuit electrons en l'última capa per tindre la configuració electrònica de gas noble, excepte l'hidrogen que només necessita 2).====

[[image:CH4.png]]
Per representar l'estructura de Lewis se posa l'àtom central i els altres al seu voltant. En aquest cas se veu clar que el carboni ha d'anar al centre. Després se poen els enllaços i finalment hem de fer que tots els àtoms, excepte l'hidrogen, estiguen envoltats de vuit electrons. En aquest cas ja ho tenim. Ací podem vore un vídeo de aquesta estructura, lo que pasa es que a mitad del vídeo no s'escolta la veu, ací vos fique lo que diu: Tots els àtoms volen arribar a configuració de gas noble, doncs es l’estat podem dir més còmode o millor al que poden arribar els àtoms, desprès tenim que traure la diferencia que és la diferencia que hi ha entre el resultat que ha donat l’octet complet i els electrons de l’ultima capa, en aquest cas 16-8 que es 8.Desprès tenim que traure els números de enllaços que es l’últim pas que tenim que fer, en aquest cas 8/2, doncs, perquè sempre es la diferencia partit per 2 y això donaria 4, que aquest resultat es el ratlles ( enllaços ), punts o creus com més vos agrade. Ara podem vore com quedaria l’estructura de Lewis en la qual podem vore que al centre està l’àtom de carboni i rodejada de 4 enllaços que a cada extrem tenim els àtoms d’hidrogen, i com podeu vore l’hidrogen està rodejat de 2 parells d’electrons i ja ho tenim en configuració de gas noble i el carboni està rodejat de huit aleshores ja tenim tota la molècula en configuració de gas noble, con lo cual l’estructura de Lewis feta. media type="youtube" key="pGddmMxXy2c?fs=1" height="385" width="640"

Exemple 2.
Ara representarem la molècula de CClmedia type="custom" key="7827415"

Fem l'estructura de Lewis dels dos elements:

C (Z=6) 1s² 2s² 2p²
Cl (Z=17) 1s² 2s² 2p⁶ 3s² 3p⁵

El C té 4 electrons en la seua última capa i els Cl té 7 electrons en la seua última capa.

====Electrons necessaris, N. Nombre d'electrons que necessita per a arribar a la configuració electrònica d'un gas noble( que és l'octet complet) = 1 x 8 + 4 x 8= 40 (Tots els àtoms necessiten vuit electrons en l'última capa per tindre la configuració electrònica de gas noble, excepte l'hidrogen que només necessita 2).====

Número d’enllaços= Diferencia/2 = 8/2 = 4
Ara anem a representar l'estructura de Lewis de la molècula. En primer lloc posem l'àtom de C al centre i 4 àtoms de Cl al seu voltant. Ara representem els 4 enllaços que ens ha donat l'algoritme.



Finalment hem de fer que 8 electrons envolten a cadascun dels àtoms que formen aquest compost.



Ara, donat que 4 àtoms envolten l'àtom central podríem representar l'estructura amb la seua geometria:



**Compostos en que l'algoritme no serveix:**
Hi ha alguns compostos als que no pots aplicar l'algoritme que has aprés per tal de representar estructures de Lewis dels compostos covalents. Ara vorem alguns exemples.

**1r exemple: BeClmedia type="custom" key="7827377"**

En primer lloc fem la configuració electrònica dels dos elements per vore quants electrons tenen en l'última capa:

Be: 1s² 2s² Cl (Z=17) 1s² 2s² 2p⁶ 3s² 3p⁵

Així tenim que el beril·li té 2 electrons en l'última capa i el clor 7.

Ara apliquem l'algoritme:

Nombre d'electrons disponibles: 1·2+2·7=16 (això és perquè tenim 1 àtom de beril·li amb 2 electrons en l'última capa i 2 àtoms de clor amb 7 electrons en l'última capa cadascun).

Nombre d'electrons necessaris: 3·8=24 (perquè tenim 3 àtoms i cadascú d'ells necessitaria tindre 8 electrons en l'última capa per a ser més estable).

Enllaços=8/2=4

L'algoritme em dóna 4 enllaços però no pot ser, perquè si tinc 2 àtoms de clor i un de beril·li no poden haver 4 enllaços. En aquest cas ens fixarem en la fórmula i vorem que només se poden formar dos enllaços. Cada clor compartirà 1 electró amb el beril·li i aquest compartirà dos electrons, un amb cada clor. Així tindrem:



El beril·li no se podrà envoltar de 8 electrons, però el clor sí perquè amb el que comparteix en el beril·li ja té 8. El beril·li només està envoltat de 4 electrons. Així tenim:



**2n exemple: BFmedia type="custom" key="7827399"**
Configuracions electròniques:

B: 1s² 2s² 2p¹ F: 1s² 2s² 2p⁵

Nombre d'electrons disponibles: 1·3+3·7=24

Nombre d'electrons necessaris: 4·8=32

Diferència entre el nombre d'electrons necessaris i els disponibles= 32-24= 8.

Enllaços=8/2=4

Si ens fixem en la fórmula aquest compost no pot tindre 4 enllaços, el màxim seria 3 unint-se cada àtom de F al B. En aquest cas el F quedarà envoltat de 8 electrons i el B de 6 i no complirà la regla de l'octet. Així, si dibuixem l'estructura de Lewis tindrem:





I si ara envoltem cada àtom de F de 8 electrons tenim:

**3r exemple: PFmedia type="custom" key="7827433"**

En aquest compost només mirant la fórmula se veu que anem a necessitar 5 enllaços entre els 5 àtoms de F i els de P, ja que els de F no s'enllacen entre ells. L'algoritme com a molt ens donarà 4 enllaços, ja que 4 enllaços significa que un àtom està rodejat de 8 electrons.

Aquest compost el podem explicar a partir de la configuració electrònica del fòsfor.

Configuració electrònica P: 1s² 2s² 2p⁶ 3s² 3p³. En principi un àtom de P només tindria 3 enllaços, ja que li falten 3 electrons per complir la regla de l'octet, però a vegades un electró del subnivell 3s salta al subnivell 3d i pot formar 5 enllaços ( 1s² 2s² 2p⁶ 3s¹ 3p³ 3d¹) amb els electrons del nivell d. Això, que en principi té un cost energètic per al P li resultarà beneficiós a la llarga, ja que formarà u compost molt estable al combinar-se amb el fòsfor i formar el PFmedia type="custom" key="7827443".

**4t exemple: SFmedia type="custom" key="7827467"**
En aquest compost només mirant la fórmula se veu que anem a necessitar 6 enllaços entre els 6 àtoms de F i els de S, ja que els de F no s'enllacen entre ells. L'algoritme com a molt ens donarà 4 enllaços, ja que 4 enllaços significa que un àtom està rodejat de 8 electrons.

Per explicar la formació d'aquest compost ens fixem en la configuració electrònica del sofre: 1s² 2s² 2p⁶ 3s² 3p⁴. En principi nomes podria formar 2 enllaços, però un dels electrons que ocupa l'orbital ple del subnivell 3p salta al subnivell 3d, igual fa un dels electrons del subnivell 3d. Amb la qual cosa tindrem la configuració excitada: 1s² 2s² 2p⁶ 3s¹ 3p³ 3d². S'utilitza energia per arribar a aquesta configuració excitada, però queda compensada per l'energia que es despendrà al formar el SF6. Així tindrem un àtom de sofre unit a 6 àtoms de fluor amb enllaços simples. L'àtom de sofre estarà envoltat de 6 electrons i el de F de 8. Ara ja podem representar l'estructura de Lewis del compost.



Resumint: no a totes les molècules li podrem aplicar l'algoritme que coneixem. Quan tindrem dificultats? Quan aparega el beril·li i el bor i quan tinguem elements a partir del tercer període, ja que com en el nivell 3 apareix el subnivell d, els àtoms poden envoltar-se de més de 8 electrons. En el 3r exemple hem vist el P rodejat de 5 electrons i en el 6 el S rodejat de 12 electrons.